Boken Sorl Över Nilen handlar om en skara människor som träffas flera 
kvällar i veckan på en husbåt. Denna båt ägs av huvudpersonen Anis Zaki.
Ombord på husbåten röker de hasch, diskuterar omvärlden och filosoferar på ett högst sarkastiskt sätt.

Boken består nästan bara av dialoger, och det tycker jag
blir väldigt intressant eftersom Mahfouz är extremt skicklig på trovärda dialoger.
Dialogerna innehåller allt möjligt som de olika personerna känner för
att prata om. Ena dagen är det den nya filmen som Ragab, den kände
filmskaparen pratar om och den andra dagen så handlar det om hur
Anis blev förbannad på att hans chef störde hans opiumrus.

Det är en väldigt bred skara människor på husbåten. Allt från akademiker till 
konstnärer. Det som för dem samman är samma kritiska, mörka och
sarkastiska syn på omvärlden. Allt är nästan som ett skämt för dem, 
men ibland så tar de avstånd från deras sarkasmer och tar upp olika problem
i samhället. Men det brukar snabbt övergå till ännu ett bloss av haschpipan.

Huvudpersonen Anis Zaki brukar oftast hålla sig lite i bakgrunden. 
Konstant så citerar han olika händelser eller uppenbarelser som han
upplever under sina många rus. Faktum är att Anis nästan aldrig är 
nykter. 

"-Är du någonsin nykter? Frågade Samara.
 -Bara fem minuter på morgonen, sen börjar jag skrika efter mitt opiumkaffe."

Ofta handlar hans olika hallucinationer om forna Egypten, om historiska händelser
som för honom representerar fångenskap och det moderna samhället som
sakta men säkert tar ifrån hans rätt som människa.

Anis vill bara vara i sin husbåt och leva i sitt ständiga rus. Han har inget
annat större intresse i livet.